Hvis du vil ære din far, så hold dig i live og hjælp mig.
Min far?
- Sola. - Hvorfor siger du sådan?
Det, som motiverer din medfølelse. Din fars blod, Tars Tarkas.
Du er den eneste thark, som er ham værdig.
Din pligt til din far kræver, at du følger mig til enden.
Bare hjælp mig med at finde portene.
Derefter må du beslutte, hvad din ære kræver af dig.
Bare til portene så.
Woola, bliv der.
Andre pilgrimme.
Professor.
Umuligt.
Jeg har aldrig set lignende byggeri.
Lad os kigge nærmere på den.
Carter, dine fødder.
Dette er ikke Gudernes værk. Det er maskiner.
Din medaljon.
Edderkoppen.
Ni. Ni stråler.
Den Niende Stråle findes. Den kan udnyttes.
Hele denne struktur drives af det Niende stråle udskiller.
Ved Issus. Sikke en kraft.
På en eller anden måde har Zodanga fået den.
Thernerne. De må findes.
Og du -
- er John Carter fra Jorden. - Ja, frue.
Skibene, der sejler på havet.
Du har set dem. Det må være et smukt syn.
Helt bestemt.
Det er vores solsystem.
- Hvad står de? - Jeg er ikke sikker.
- Hvad tror du? - Det ligner et teknisk diagram.
Her er Barsoom, og der er Jasoom. Og denne glyph.
Det er symbolet på genskrivning.
En kopi sendt ud ad disse linjer. Mellem verdenerne.
Et telegram. Du mener altså, at jeg blev telegraferet hertil.
- Jeg er en kopi af mig selv. - Måske, det gør -
- disse ord kan være en kode for at rejse.
Jeg bryder mig ikke om det. Jeg skal bruge diagrammer og kodekser.
Skønt. Hvor finder vi så dem?
- I Videnskabssalen. - Og hvor ligger den?
- Helium. - Lad os komme af sted.
- Hvad regner du mig for? - En rådvild mand.
Så fortæl mig, hvordan denne tingest fungerer.
Det jeg skal bruge for at forstå medaljonen, er i Helium.
Jeg prøver at få dig tilbage til din guldgrotte.
- Det er vel dit ønske? - Ja.
Nej. Jeg tror ikke på dig.
Nok er vi født verdener fra hinanden, men jeg kender dig, John Carter.
Fra det øjeblik, hvor du greb mig, vidste jeg det.
. Jeg følte et mandshjerte, der gerne gav sit liv for andres.
En mand, der var villig til at kæmpe for en sag.
Her.
På Barsoom.
Kan du ikke se det, Carter?
Jeg flygtede for at finde en anden løsning.
Du er den anden løsning.
Warhoon!
Dotar Sojat.
Følg dem til de når sletten. Tag så den røde kvinde til fange.
Ham der hopper. Lad os se, hvad han kan.
- Hvad laver du? - Sola, få hende væk.
- Carter!. - Jeg kom for sent engang.
Det gør jeg ikke igen.
Woola, Af sted.
Af sted for fanden. !
Far!
- Gudinden være lovet. - Carter.
- Tak, Issus. - Hvem er han?
Han hedder John Carter. Han reddede mit liv.
Han kommer fra Jasoom.
Jasoom?
Zodanga er tættere på, han kan tilses af min personlige læge.
- Han skød mig ned! - Lyt til mig!.
Sab har indrømmet alt.
Han kom til mig alene, uden ledsager.
Jeg kunne have fængslet eller dræbt ham.
Men det var tydeligt, at han kun bekymrede sig om din sikkerhed.
Jeg frygtede, at du ville blive tortureret af tharkerne.
Og dømt til døden i deres arena.
Det tyngede min samvittighed. Jeg har en, prinsesse.
Er det sandt? Jeg troede, at den blev fjernet sammen med...
- Dejah. ! - Hvorfor skulle hun stole på mig?
Der har aldrig været tillid mellem Zodanga og Helium.
Prinsesse, jeg tilbyder dig dette som tegn på min gode vilje.
Mit liv.
Du har magten, prinsesse.
Magten over livet, over mig og alle på Barsoom.
Med vore to byer forenet, er alt muligt.
Du skal bare gifte dig med mig.
- Er dette Hel-ium? - Nej.
Zodanga, hvor mændene er lige så indskrænkede som menuen.
Og kvinderne lige så hårde som klippegrunden.
- Hvad er dit ærinde? - Han er mit ærinde.
Jasoomeren skal føres til en mere sikker bolig.
- Det har vi ikke fået ordrer på. - Det gør I nu!
Direkte fra Sab Thans egen mund.
Jeg hører, at du er utrolig farlig.
- Tag mig som gidsel. - Hvad?
Tag mig som gidsel.
Har du det godt?
Den hvide tåbe har taget mit sværd!
Vagter. !
Carter! Løb! Han er gal. Han har et sværd!
Carter, følg mig!
Vent.
- Din tur. - Min tur?
- Hvem er du? - Jeg hedder Kantos Kan.
- Jeg tjener prinsesse Dejah. - Dejah?
Hun sagde, du kan få os derover.
Hun sagde, jeg kunne klare det?
Du kan jo altid overgive dig. Er det sådan, du gør på Jasoom?
Kom!
Hej, de damer.
Det forventes, at du bøjer dig for mig, kaptajn Carter.
Buk.
Det er vel godt nok.
- Jeg hentede ham, som du beordrede. - Tak, Kantos.
Jeg ønsker at tale med Kaptajn Carter alene.
Hold vagt udenfor.
Gå nu med jer.
Du ser smuk ud.
Det er en traditionel zodangansk kjole, der bæres af brudgommens mor, siges der.
Lidt vulgært efter min smag, men min mening er snart irrelevant.
Du overvejer det vel ikke?
- Har jeg et valg? - Gift dig ikke med ham.
Giv mig en grund til at lade være.
Vil du blive og kæmpe for Helium?
- Dejah. - På Barsoom har vi et ordsprog.
"En kriger kan udskifte sin rustning, men ikke sit hjerte".
Du havde ret.
Jeg kunne knække koden.
Det er et sæt lyde, en simpel sætning.
Gentag efter mig.
- Ok, Ohem, Oktee. - Åben døren. !
Sig det nu. Ok, Ohem, Oktee.
Er alt i orden, Dejah?
Ok, Ohem.
- Åben døren. ! - Oktee.
Uouize.
- Uouize. - Jasoom.
- Jasoom sig det. Sig det. ! - Jasoom.
Dejah, er du alene?
Ja
Jeg er alene.
Nå, min Jeddak.
Månerne vil snart stå op.
Lad os ikke forsinke det yderligere.
Ja
Selvfølgelig.
Vi skal nok nå at tale sammen.
Nej.
Hvem er du?
- Amerikaner. - Hvem er du, hr. ?
Hr. ? Sydstaterne uden tvivl.
Carolina? Virginia?
Det er Virginia, ikke sandt? Skønt sted.
- Kender du det? - Ikke så godt, som jeg burde.
Men det kommer jeg til.
- Padwar, hvorfor stopper vi? - Undskyld, men gaden er blokeret.
Det er bryllupsprocessionen.
Øget styrke og smidighed.
Et spørgsmål om tyngdekraft og anatomi, hvilket vi burde have forudset.
- Vi? - Åbenbart ingen intelligensforøgelse.
Men dette går slet ikke.
Vi kan ikke have jordfolk, der teleporterer sig herop, -
- som hopper omkring og skabe alle mulige forstyrrelser.
- Du er en thern. - Thernerne er blot en myte.
- Padwar, vi fortsætter til fods. - Forstået.
Jeg hedder Matai Shang. Jeg eksisterer ikke.
Og dog arbejder jeg meget hårdt.
Undskyld mig.
Hvilken skam. Hun er en fantastisk skabning og kom faktisk ret tæt på.
Du mener Den Niende Stråle.
Det betyder intet nu.
Efter ceremonien, når de to måner mødes og løfter udveksles -
vil hun og alle andre med kendskab til Strålen blive elimineret.
Som at kappe hovedet af et uhyre.
Hurtigt, pænt og præcist.
Hvilken skam, ingen kan advare hende.
Balancen skal genoprettes.
Hvilken ret har du til at blande dig?
Hvad vedkommer det dig? Det er ikke dit hjem.
Du har ingen forpligtelser overfor disse mennesker.
Du har ingen interesse i dette spil. Er det ikke sådan, man siger i Virginia?
En mand uden en sag.
Hvad er så jeres sag?
Vi har ingen.
Vi er ikke plaget af dødeligheden, som du er.
- Vi er evige. - Jeg forstår ikke.
Brylluppet og dette. Hvorfor ikke bare dræbe mig og Dejah?
Historien vil følge kursen, vi har sat, jordmenneske.
Vi har valgt Sab Than, som den næste hersker.
Strålen må forblive i hænderne på hjerneløse bæster, vi kan kontrollere.
Skændslen ved Dejah Thoris bryllupsdød vil besegle hans styre.
Vi har spillet dette spil siden planetens fødsel.
Og det bliver vi ved med, også efter din er død.
Vi er ikke grunden til planetens undergang, kaptajn Carter.
Vi administrer den blot. Nærer af den, hvis det passer bedre.
Men det samme scenarie udspiller sig altid igen og igen på værtsplaneterne.
Opstigning af et folk. Splittelse af samfund.
Krige spreder sig.
Alt imens -
- en forsømt planet langsomt sygner hen.
Forbered en tomands flyvning til en fangetransport.
Udødelig er ikke skudsikker. Jeg skød en af jer på Jorden.
Kom nu.
- Jeg prøver. - Vagter! Efter ham!
- Nej. Woola - Jeg sagde, den vil følge dig overalt.
Han gjorde mere end det.
- Vent, hvor skal du hen? - Redde Dejah.
Jeg har brug for en hær.
- Op med dig. - Nej. Tharker flyver ikke.
- Tars, de vil dræbe... Dejah. - Issus belønner de retfærdige.
- Jeg kan se de døde. - Tars.
Den Virginia, jeg kendte -
rejste ned ad Iss.
Hvad har de gjort ved dig?
Tal udfordrede mig. Jeg tabte.
Virginia.
Da jeg så dig suse op i himmelen, ønskede jeg, det var et tegn på -
- at noget nyt kunne få plads i denne verden.
At tharkerne ville rejse sig igen.
Men det er for sent.
Min datter er i Paradis med sin mor. Det trøster mig.
Tars. Sola -
er her sammen med mig.
Er det sådan, du vil betale din gæld til mig?
Før mit sværd, så det vil afskære dit hoved fra din krop!.
Rejs dig op.
Det er slut. - Sludder.
Selv med hovedet i hånden, kan en thark stadig sejre. Ikke sandt?
Din gejst irriterer mig.
- Står du bag dette? - Banthere.
Svaghed, følelser.
At give denne hvide orm lov til at forurene vores flok.
Disse forbrydelser har Tars Tarkas begået.
Vi er forenede, fordi vi udskiller vanskabningerne.
Vi er stærke, fordi vi afskyr svaghed.
Knus dem, som u udklækkede æg.
- Er det en Banth? - Nej, det er en hvid abe.
Løb!
Tars! Giv mig en hånd. Du har mere end en.
- Far? - Far?
Tars!
Herovre, din blinde abe!
Slip den anden løs.
Se din far dø, som den klynkende køter han er. !
Nej. Lad os se dig!
- Sola. Er du blevet skør? - Nej. Min fars blod motiverer mig.
Sola. !
Virginia!
Jeg gør hermed krav på en udfordring!
Det kan du ikke. Du er ikke en thark.
Han er en thark. Han er Dotar Sojat!
Dotar Sojat. !
Hvem vil føje deres klinge til min?
Zodangas jeddak vil tilintetgøre Helium i aften.
Hvis Helium falder, vil Barsoom lide samme skæbne.
Vi må give slip på gammelt had.
Tharkerne startede det ikke.
Men ved Issus, vil tharkerne afslutte det!
Vi rider mod Zodanga!
Vel er det ikke den skæbne, som du havde valgt for dig og Helium.
Men det er overdådigt at kunne træffe et valg, selv for en barsoomsk jeddak.
- Omend du trodser dit hjerte. - Et hjerte er en overdådighed.
Rolig.
Husk på, hun er ikke præmien.
Præmien er Barsoom.
Zodanga!
- Hvor er alle henne? - De står udenfor Helium.
- Her er kun en lille gruppe. - Hvor er Sab og Dejah Thoris?
Til brylluppet i Helium.
- Nej, jeg har bestemt mig. - Ellers når vi ikke frem i tide.
Tharker flyver ikke.
Så må det være sådan.
Det er vanvittigt. Du dør.
Så ses vi nede affloden Iss.
Følg kanalen. Vær forsigtig. Måneskinnet gør, at du må flyve lavt.
Som vore forfædre før os,
- samles vi under det blandede lys af Barsooms to første elskende.
Cluros og Thuria.
Som månerne forener sig, forener vi nu Sab og Dejah Thoris.
Zodanga og Helium.
Nej, udløs ikke alarmen. Det er en af vore egne.
I havenes tid, steg de himmelske elskende op fra havets dyb -
- for at fuldbyrde elskoven på himlen. Drik dette hellige vand, og bliv gift.
Lad det ske igen.
Jeg er din for evigt.
Og jeg er din -
for evigt.
Carter.
- Det er en fælde. Zodanga er her. - Så er det nu.
Helium falder. !
Zodanga!
Dejah. !
Hold dig bagved mig.
Carter!
- Det var ellers et godt bryllup. - Ja.
- Heliums skæbne er beseglet. - Det er din også.
Tak skæbne, at det er slut.
Virginia!
Det er sjovt at flyve.
Ved Issus, de kæmper med os.
Broder. ! Vi er Heliumitter.
- Du skal fortælle mig alt om thernerne. - Hvis du lader mig leve, gør jeg det.
Passende løsning på din fiasko. Er du ikke enig, kaptajn?
Dejah Thoris overlevede mordforsøget, -
- men kunne ikke bevise sin fejlagtige teori om Den Niende Stråle.
Jeg vil med glæde spille det til ende.
Carter!
Dejah. !
Han undslipper.
Tars, min medaljon.
Giv mig den, min jeddak.
Nej!
Jeg skal nok forklare senere.
Fremad.
Du har vundet, min jeddak.
Det er slut.
Ikke helt.
Jeddak. Jeg kan se, du har udskiftet din rustning.
Og mit hjerte.
Dejah Thoris.
Kunne en prinsesse fra Mars mon tænke sig at blive gift -
med en kavalerist fra Virginia?
- Som intet kan tilbyde. - Ja.
John Carter. Ja.
Ved det gamle måne- og vandritual -
er I nu forenede -
som mand og kone.
John?
Har du hjemve?
Du må undskylde, jeg kunne ikke sove.
Jeg fik en pludselig følelse.
Følelsen af, at man har ladet et lys brænde.
Eller ladet en dør stå åben.
Gå i seng igen. Jeg kommer om lidt.
Kom tilbage igen, John Carter fra Jorden.
John Carter fra Mars lyder meget bedre.
Jeg er dig dybt taknemmelig for at have frelst Helium.
- Æren er min. - Godt, jordmand. Nu er det din tur.
Ok, Ohem, Oktee Uouize, Jasoom.
Nej.
Powell?
Nej.
Ok, Ohem, Oktee, Uouize, Barsoom.
Bar... Barsoom.
50 millioner kilometer fra hinanden, og ingen måde at bygge bro.
Ingen vej tilbage til min krop og sjæls sande hjem.
Som et fjols, havde jeg smidt min medaljon væk.
Så huskede jeg Matai Shangs kendskab til Jorden.
Det betød, at therner også var på Jorden. Det var hulen i Arizona et bevis på.
Der fandtes måske andre thern mellemstationer på kloden.
Nu vidste jeg, hvad guldgrotten skulle bruges til.
Jeg ledte i ti bitre år.
På sporet af rygter og legender søgte jeg beviser for therner.
Men jeg fandt ingen medaljon.
Men så kom den til mig.
Jeg fik den!
Da lagde jeg i al hemmelighed planer.
Jeg kunne ikke stole på nogen.
Jeg havde længe mistænkt, at thernerne holdt øje med mig.
- Min herre? - Jeg har det utroligt dårligt.
- Send bud efter lægen. - Ja.
Thompson.
- Også min advokat. - Selvfølgelig.
Nu forstår du grunden til min pludselige død.
Grunden til mine besynderlige begravelsesinstruktioner.
Hvorfor døren kun kan åbnes indefra.
Hvis min krop dør på Jorden, dør min kopi også på Mars.
Du er nøgle. Det er opgaven, jeg betror dig sammen med min formue.
Beskyt min krop. Thernerne vil prøve at destruere den.
I tiden, du har tilbragt med at læse, har de muligvis allerede gjort det.
Jeg er nøglen. Jeg er nøglen. Edgar.
Ed. E. D.
Ed. Det burde virke.
Kære Ned.
Din snu djævel. Du har aldrig kaldt mig Edgar, kun Ned.
Hej, Ned.
Gift. En ekstrakt af kuglefisken. Den simulerer døden.
- Du fandt aldrig medaljonen. - Nej.
Derfor er jeg så taknemmelig for, at du har skaffet mig en.
Var jeg bare lokkemad?
Nej, du er meget mere end det.
Jeg har virkelig brug for en beskytter.
Hvis du altså vil.
Farvel, Ned.
Forresten Ned.
Forfølg en sag. Bliv forelsket. Skriv en bog.
Jeg skal hjem nu.
Ok, Ohem, Oktee.
Uouize.
- Barsoom. - Barsoom.
Danske tekster: SUBLiME
Først på www.NXTGN.org